ПОЖИВНИЙ РЕЖИМ ГРУНТУ І ВРОЖАЙНІСТЬ БУРЯКУ ЦУКРОВОГО ПІСЛЯ ТРИВАЛОГО ЗАСТОСУВАННЯ ДОБРИВ У ПОЛЬОВІЙ СІВОЗМІНІ - Мартинюк, А. Т. (Вісник Уманського національного університету, 2023)
У статті наведено результати досліджень з вивчення поживного режиму чорнозему опідзоленого за тривалого застосування різних доз органічних і мінеральних добрив за органічної, мінеральної та органо-мінеральної систем удобрення в польовій сівозміні. Дослідження проведено в стаціонарному польовому досліді, закладеному в 1964 році на дослідному полі Уманського національного університету садівництва, розміщеному в Правобережному Лісостепу України.Дослідженнями встановлено, що після тривалого (впродовж 53 років) вирощування польових культур у сівозміні на чорноземі опідзоленому без застосування добрив знизився вміст рухомих сполук поживних речовин у ґрунті.За середньорічного внесення на 1 га сівозмінної площі 13,5 т гною і мінеральних добрив у дозі N68P101K54 вміст азоту легкогідролізованих і мінеральних сполук був найвищим за органо-мінеральної системи удобрення і становив у середньому за три роки відповідно 139 і 36,9 мг/кг ґрунту. Найвищий вміст рухомого фосфору в ґрунті забезпечувало внесення на 1 га сівозмінної площі мінеральних добрив у дозі N135P135K135 (221 мг/кг) за мінеральної та 13,5 т гною + N68P101K54 (242 мг/кг) – за органо-мінеральної систем удобрення. Тривале застосування мінеральних і органічних добрив у сівозміні збільшувало вміст обмінного калію в чорноземі опідзоленому на 21–69 %.Серед досліджуваних систем удобрення в польовій сівозміні вищу врожайність (42,8–57,8 т/га) буряку цукрового забезпечувала органо-мінеральна система. У середньому за чотири роки дослідження найвищу врожайність коренеплодів (53,1 т/га) одержано за внесення під буряк цукровий 45 т/га гною і мінеральних добрив у дозі N90P202K45 за третього рівня насичення ними сівозміни (гній 13,5 т/га + N68P101K54).