ПРИРОДООХОРОННІ АСПЕКТИ ЗАХИСТУ ЗЕРНОВИХ КУЛЬТУР ВІД ФІТОФАГІВ - ВЕКТОРІВ ВІРУСНОЇ ТА МІКОПЛАЗМОВОЇ ІНФЕКЦІЇ НА БІОЦЕНОТИЧНИХ ПРИНЦИПАХ В УМОВАХ ЦЕНТРАЛЬНОЇ ЧАСТИНИ ЛІСОСТЕПУ УКРАЇНИ - Мостов’як, І.І.; Шевченко, Ж.П.; Адаменко, Д.М.; Сухомуд, О.Г.; Мостов’як, С.М.; Крикунов, І. В.; Кравець, І. С.; Суханов, С. В.; Фоменко, О. О.; Кравченко, О. В.; Чухрай, Р. В.; Медвідь, В. С. (Вісник Уманського національного університету, 2023)
Дослідження, проведені в умовах Уманського національного університету садівництва (центральна частина Лісостепу України), присвячені вивченню заходів і засобів, які сприяють природному регулюванню фітофагів, що є векторами (від лат. Vector - той, що несе, переносить, носій) вірусів та мікоплазм в агроценозах зернових культур. Встановлено, що в посівах пшениці озимої та ячменю ярого присутні комахи (цикадки і попелиці), еріофідний пшеничний кліщ Aceria tritici Shevtch., виявлені нами раніше як фітофаги, які є біологічними векторами (переносниками) вірусів і мікоплазм, а також встановлено наявність ентомофагів, зокрема хижих жужелиць як осіннього, так і весняно-літнього типу розвитку.Останнє обумовлює їх присутність в посівах цих культур протягом всього вегетаційного періоду. Доведено, що в даних умовах рослини пшениці озимої ранніх строків сівби (третя декада серпня та перша-друга декада вересня) інтенсивно заселяються фітофагами, що є переносниками вірусів та мікоплазм, а відтак, в значній мірі уражуються вірозами та мікоплазмозами. Останнє пояснюється тим, що комахи мігрують із літніх стацій (бур’яни з родини тонконогових, в тому числі й ті, що проростають в міжряддях не зібраних ще рослин цукрових буряків, кукурудзи, сої, а також багаторічних насаджень, падалиця пшениці озимої та ін.) голодними і, живлячись на листках озимих зернових колосових, для одержання поживного соку здійснюють багато пробних проколів в клітинах, що сприяє інтенсивному проникненню в них вірусних часток. На рослинах пізніх строків посіву цього явища не спостерігалось. Отже, для даних умов, раціональними строками сівби пшениці озимої є кінець вересня - початок жовтня. Ячмінь ярий доцільніше сіяти в першу декаду квітня, так як рослини пізніх строків сівби цієї культури активно заселяються попелицями як переносниками жовтої карликовості ячменю і уражуються цією хворобою інтенсивніше. Завдяки зменшенню ураженості вірозами і мікоплазмозами, урожайність пшениці озимої пізніших строків сівби була вищою і становила 4,91-4,72 т/га порівняно з урожайністю ранніх строків сівби цієї культури, яка становила 3,64-3,82 т/га. Урожайність ячменю ярого була вищою в разі, коли висівали цю культуру раніше, зокрема на початку квітня (45,1 т/га проти 34,3 т/га при пізніх строках сівби). На основі результатів багаторічних досліджень розроблено схему біоагроекосистеми «Зернові колосові культури- вірус, мікоплазма - фітофаги, як вектори вірусів і мікоплазм - дикорослі та смітні трави з родини тонконогових - фітофаги, як вектори вірусів і мікоплазм - зернові колосові культури» і на основі неї побудовано модель взаємовпливу різного характеру факторів як на рослину продуцента, так і на комах та кліщів - векторів вірозів та мікоплазмозів, що уражують зернові колосові.